A gyermektársasága megérkezett.
Csak ők az igaz ellenfeleim.
Remélem, tudja, mennyire értékelem a munkáját.
Lépjen a rivaldafénybe!
Nincs szükségem elismerésre.
Van nálam valami sokkal jobb.
A Suttogó csak egy szuvenír.
Közvetlen szinaptikus hozzáféréssel kelt boldogságot.
-Ez zseniális volt. -Kampets izéje hatott magára.
Nemcsak felkavaró, hanem veszélyes is.
Pislogj, ha hallasz minket, Sebastian!
-Mennyivel vagyunk lemaradva? -Jobb, ha nem tudod.
Most a gyorsaság a legfontosabb.
Palindromok.
Egy német városba kell mennünk,
-aminek palindrom a neve. -Burggrub!
Tudhattam volna, hogy nem igazi vízilabdások.
Nyilván álcázzák magukat. Kampets emberei.
Ma éjjel felváltva ébren maradunk.
-Most te jössz. -Ha összetartunk,
szerintem tényleg bárki eszén túljárhatunk.
Constance eltűnt.
Innom kellett volna kávét.
Na és, ha a koffein szívdobogást okoz? Kit érdekel?
Úgy aggódtam, hogy elalszom, amikor rajtam a sor,
hogy semmit sem tudtam pihenni előtte.
Ironikus.
Ha kordában tudnám tartani a szorongásom, nem tűnt volna el.
-Olyan jól ment, de… -Ragacs!
Ha valaki hibás, az én vagyok. Miattam vállalkoztunk erre az utazásra.
Gratulálok, srácok!
Mindkettőtök hibája.
Bár Constance-ről van szó, biztosan fél.
Jelentenünk kell a rendőrségen. Most rögtön.
Ha hívjuk a zsarukat, vége a játéknak.
Nincs igazolványunk, semmilyen papírunk.
Az első hazafelé tartó hajón vagy börtönben kötünk ki.
És akkor mi lesz Constance-szel? Mr. Benedicttel és Kettessel?
Nem üthetnek ki minket a játékból.
Nekünk egyedül kell megtalálnunk.
Tudod, mikor aludtál el?
Hajnali 4:37-kor néztem utoljára az órámra,
úgyhogy körülbelül 4:39-kor.
6:03-kor ébredtem.
Tehát valamikor abban a 86 percben, biztosan leszálltak egy megállóban.
4:37 és 6:03 között.
Nem volt megálló.
Hivatalos megálló nem.
De a vonatnak éjjel meg kell állnia az átkelőknél.
E közül az négy közül bármelyik lehet.
Jól van. Ha megtaláljuk a jó átkelőt, tudjuk, honnan induljunk.
-Több mint 30 mérföldre vagyunk. -Kilométer, Ragacs.
Európaiakat követünk, európaiként kell gondolkodnunk.
48,2 kilométer. Leegyszerűsítettem neked.
Nem gyalogló táv. És nincs járművünk.
Össze kell szednünk magunkat.
Senki sem jön segíteni.
Ami azt illeti, lehet, hogy valaki igen.
EURÓPAI FÉLPROFI TETHERBALL-LIGA
Körbetekeredett!
Rengeteg hely van még
-az Arlon Rockets meccsére. -Yvette! Ki!
Ne feledkezzenek meg a büfénkről!
Elena!
Elena?
Ez felháborító! Szörnyű lábmunka, semmi mesterfogás.
Mesterfogás kell!
-Telefonon keresnek. -Most?
Nem látja, hogy meccs közepén vagyok?
-Valóban? -Jól van.
Halló!
Helló, Constance!
A TITOKZATOS BENEDICT TÁRSASÁG
TRENTON LEE STEWART
AZONOS CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
Ó, igen?
Köszönöm, sokat segített. Viszhall!
-Van valami? -Igen.
Egy csapat gyerek megkérdezte, honnan indul a Burggrubba tartó vonat.
Honnan tudjuk, hogy a mi gyerekeink voltak?
Az egyik lánynál egy vödör volt.
Egy piros vödör.
Most már tudjuk, merre tartanak.
A burggrubi gyorsvonat 30 perc múlva indul, nem áll meg sehol.
Előttük fogtok odaérni,
és az állomáson találkoztok, mikor megérkeznek.
-És te? -Menjetek nélkülem!
Tudjuk, hol vannak a gyerekek,
de ezt nem mondhatjuk el Mr. Benedictről és Kettesről.
Körbekérdeztem a laborellátóknál,
volt-e olyan magánszemély,
aki neurológiai kutatáshoz rendelt felszerelést.
Azt mondták, volt valaki.
Nem hiszem, hogy Kampets az egyetlen fotelneurobiológus.
Talán nem.
De a bolt szerint az illető egy kilogramm Trentónium-99-et vásárolt.
Trentónium-99. Ismerősen hangzik.
A Suttogó fő összetevője.
Valaki újjáépíti.
Ha megvan a Suttogó, megvan Kampets. Ha megvan Kampets, megvannak a barátaink.
Nyomás! Vigyázzatok a gyerekekre!
Önként nem osszuk szét a csapatot.
-Amit meg kell tenni, meg kell tenni. -Akkor légy óvatos!
Sajnos nem tehetem.
Nem tetszik?
Pedig jól utánanéztem.
Az arc arányai optimálisak a kötődés kialakításához.
Ami azt illeti, tetszik.
Tényleg optimális.
Optimális a mérete, hogy a légcsövébe gyömöszöljem.
Gyors halál lesz.
Nem kell ellenségeskedni.
Hol van Kampets?
Én közvetlenül a főnökkel tárgyalok, nem a talpnyalóval.
Azt hiszed, még mindig neki dolgozom?
Nyilvánosan rám kente a Válságot. Törvényen kívülit csinált belőlem.
Okos húzás.
Ezt az egész boldogságtechnikáját én találtam ki.
Megtagadtam, hogy embereken használjuk
további vizsgálatok nélkül,
mert tudtam, milyen súlyos hatásai lehetnek,
erre ő kirúgott, ellopta az ötleteimet,
vakmerően felhasználta őket, és ellopta a hírnevemet.
Jobban megválogathatná a barátait.
De egyvalamit nem vehet el tőlem.
-A humorérzékét? -A találmányaimat.
Ez az otthonuk.
És így tudtam újjáépíteni a legbriliánsabb találmányt.
A Suttogót.
És nekem ehhez mi közöm?
Az életem munkája.
Egy páratlanul hatalmas tudományos eredmény.
Azt hittem, semmi sem árthat neki. És nem is tudott, csak az elméd.
A te ragyogó elméd.
A szellem a szélmalomban.
A táncos a sötétben. Te találtál egy hibát.
Azóta aludni sem tudok miatta,
és nem tudom reprodukálni.
Miért akarná?
Meg kell oldanom a problémát, és ehhez a segítséged kell.
Csináld azt, amit akkor! Tedd tönkre a rendszert!
De ezúttal figyelni fogom, pontosan hogyan csinálod.
Nem.
Nem vagyok a táncoló medvéje. Én medvéket eszek.
Tudod, milyen gépet építettem még meg újra?
Az Agysöprőt.
Teljesen újratervezve. Kétszer olyan erős.
Nincsenek már kínos emlékmaradványok.
Nem fogsz emlékezni semmire.
Úgyhogy te döntesz. A Suttogó vagy az Agysöprő?
-Elnézést, oda nem mehet be! -Beszélnem kell magával.
Most!
-Próbáltam megállítani… -Semmi baj, Marlon.
Számítottam rá.
Ezért hívtam ide Jean Pierre-t.
A kedvence. Crepe Suzette.
A gyümölcsösben szedett friss mandarinból.
Értem, hogy ön Mr. Benedict rokona.
Igyekeztem ezt tiszteletben tartani.
Próbáltam, és azt mondanám, sikerült is civilizáltnak maradnom.
De ennek vége. Miután az izéje hatott rá.
Ez alatt azt érti, hogy megszabadítottam az állandó egzisztenciális szorongástól?
Sajnálom, hogy ez zavarja.
Köszönöm, Jean Pierre.
Elmondom, mi fog történni.
Egy: teljesen visszafordítja azt, amit tett vele.
Kettő: azonnal szabad kijutást biztosít
mindkettőnk számára erről a helyről.
Ha nem teljesíti mindkettőt,
nem lesz más választásom, mint gonoszabb taktikákhoz folyamodni.
Olyanokhoz, amiket csak suttogva lehet említeni.
Vegye úgy, hogy figyelmeztettem!
Szégyellje magát!
Jean Pierre! Ön egy varázsló. Teljes mértékben.
Tényleg meg kéne kóstolnia.
Nem vagyok éhes.
Gondolkodott már azon, hogy mi mindent érhetne el, ha…
inkább a pozitív dolgokra koncentrálna?
Ne csinálja ezt! Nem dőlök be neki.
Önben rengeteg fájdalom van. Igaz?
Ezt nyitott szívvel mondom.
A testvéremhez kötötte a szekerét az ő elveszett évei alatt,
és elfecsérelte a tehetségét.
Az a keserű igazság, hogy a hűsége és a kiválósága ellenére,
a testvérem szolgálatába öntött vér és verejték ellenére,
mindezek ellenére…
amíg az ő szervezetéhez tartozik,
mindig a neve szerinti helyet kapja a rangsorban.
A kettest.
Azt mondják, a nevünk írja a sorsunkat.
Ezért változtattam meg az enyémet.
Nicholas most boldog.
Csak ez számít, nem?
Ez nem igazi boldogság.
Mesterséges. Lényegtelen, felszínes.
Megint a negativitás!
Tudja, honnan tudom? A tiszta öröm előidézi a narkolepsziáját.
És azóta nem volt rohama, mióta maga… megváltoztatta.
A testvérem elég okos ahhoz, hogy ő döntsön.
Ha tényleg el akar menni, teljesítem a kérését.
De eléggé biztos vagyok benne, hogy maradni fog.
És remélhetőleg ön is.
Ma délután lesz egy workshop a Nagycsarnokban.
Nagyon örülnék, ha eljönne.
-Kimondom. Hiányzik. -Nekem is.
Szörnyű lakótárs. De jó barát.
Jó krízishelyzetekben.
Srácok, Constance-ről van szó, ne feledjétek!
Nem lepne meg, ha már megszökött volna,
és úton lenne Burggrubba.
Indulás!
Az egyetlen nyomunk az, hogy az elrablása
e négy vasúti átkelő egyikénél történt.
-Kampets és a folytonos emberrablása! -Igen.
Hogy lehet valaki olyan bosszúszomjas, hogy egy apró gyereket üldöz?
Gondolom, próbáltatok harcolni.
Akkor jöttek, amikor aludtunk. Mindannyian.
Nem hiszem el, hogy egyszer felnéztem rá.
Életem legnagyobb hibája.
Nézzetek csak rám! Mindent beleadtam abba a suliba.
Güriztem, remek eredményeim voltak, de senkit sem érdekel.
Az intézeti bizonyítványom egy fabatkát sem ér.
Minden főiskola kiröhögött, ahova jelentkeztem.
Igen, de áloméletet élsz. Profi tetherballos vagy. Ugyan már!
Félprofi. És nem is igazán játszom.
Csak pár percet kockázat nélküli helyzetekben.
De már nem számít. Küldetést kaptam.
-Kösz a segítséget, Martina. -Igen.
Nem tudom, mihez kezdtünk volna, ha nem veszed fel.
Megtaláljuk a barátotokat.
Vezetőre volt szükségetek, és már itt vagyok.
Nem hagyom, hogy kudarcot valljatok.
A csapatodnak nem hiányzik ez a sok cucc?
De, valószínűleg.
De azt hiszem, tudat alatt keresem a konfrontációt.
A tenyeresem sokkal gyorsabb, mint Dubowé.
Lemértem. Mégis a kispadon ülök?
Csak belefáradtam a politikába.
Ha nem értékelik, amim van…
talán nem lesz furgonuk.
Mi tesz boldoggá?
Igazából nem sok minden.
-Az alvás? -Te börtönbe vagy zárva.
-Igen? -A saját elméd börtönébe.
Tehát nemcsak rab vagy, hanem te vagy a börtönőr is.
A boldogság benned van.
Csak meg kell találnod.
Keresd optimista lencsével, és szabadulj fel!
Jó.
Kitűnő munka, Auguste! Igazán kivaló!
Igazán inspiráló.
Hamarosan mindegyikőtök, legjobb és legokosabb nagyköveteim,
elsajátíthatja ezt a technikát.
Ezzel képesek lesztek arra, hogy munkánk örömgyümölcsét
emberről emberre,
faluról falura, nemzetről nemzetre terjesszétek.
Senki sem marad ki szerető családunkból.
Köszönöm.
-Hallotta ezt? -Igen.
Terjeszthetik.
Elterjeszthetik mindenhová.
De úgy látom, ön teljes mértékben támogatja ezt.
Nem támogatom!
Bólogatok. Mosolygok. Megjátszom magam.
Nagyon hasznos lehet, ha a testvérem kegyeiben vagyok.
Az lenne a leghasznosabb, ha kijutnánk innen.
Ön tényleg támogatja.
Csak tettetem magam.
Ezt mondja, igen, de amint vele van,
teljesen elbizonytalanodok.
Nicholas! Örülök, hogy itt vagy.
És ön is.
Nagyon átható élmény volt, Nathaniel.
Tényleg? Mert úgy hallottam, el szeretnél menni.
Ezt hol hallottad?
Talán korábban kicsúszott ilyen a számon.
Nathaniel, őszinte leszek.
Itt lenni…
csodálatos.
Nem csupán boldogság az, amit létrehoztál, hanem maga a teljesség.
A szívem újra teljes. Végre együtt vagyunk.
És ezt nem fogom feladni.
Legalább úgy tűnik, nem szenvednek.
Ezt nem tudhatjuk.
Lehet, hogy az üres arckifejezések mögött…
-A rettegés végtelen szakadéka áll? -Vagy űr. Abszolút semmi.
Ez csak egy allergiás reakció, vagy ilyesmi, ugye?
Nézzen rájuk! Semmire sem reagálnak.
Állítólag mind arra panaszkodtak, hogy merev a nyakuk.
Mielőtt, tudja… Kikapcsoltak.
Ez nagyon aggasztó.
-El kell mondani dr. Kampetsnek. -El kell mondani dr. Kampetsnek.
Csak mert néhányan megbetegedtek?
Dr. Kampets elfoglalt. Nem zavarhatjuk az elmélkedéseit.
Milliónyi orvosi magyarázat létezhet erre.
Ezt mondogatja, de az orvosi véleményem az…
Új orvost kell keresnem erre a jövedelmező megbízatásra?
Nem, uram.
VESZÉLY
Nem fogunk sugározni semmit.
Csak lefuttatok pár tesztet, hogy lássam, mi történik
abban a kis kobakodban.
És ne próbálkozz semmi hülyeséggel!
Borzalmas zsoldosok vagytok.
Nevetséges az álcátok.
-Alul vagyunk fizetve. -Ha már itt tartunk…
Ismétlem, át kell utalnom a számláim között,
ami egy-két napot vesz igénybe.
Az én bankom aznapi átutalásokat biztosít bárhova Európában.
Talán nincs is bank.
Megkapjátok a pénzt.
Adjak kölcsön?
Bármilyen pénzügyi stressz, ami egyébként nincs is,
megéri a szabadságot, amit most élvezek.
Kikerülni annak a férfinak az elnyomása alól felbecsülhetetlen.
Készen is állunk.
Szia, Constance!
Jó, hogy újra itt vagy.
Csak sarat látok. Jó sokat.
Hadd kérdezzek valamit!
Kinek az ötlete volt, hogy egyedül utazzatok Európába
egy kincsvadászatra, ami talán elvezet az elrabolt barátaitokhoz?
Mindannyian akartuk.
Látjuk, mire menni a szolidaritással a való világban.
Jól van, induljunk! Nincs messze a következő átkelő.
Még nem néztük át az egész környéket.
Eleget átnéztünk, bajtárs.
-Sürget az idő. -Igaza van.
Egy eltűnt megtalálásának az esélye jelentősen csökken
minden egyes órával.
Ragacs, nem szabad így gondolkodni.
Amit mondtam, az tény.
A legrosszabb eshetőségek spekulálása helyett
koncentráljunk a célszemély felkutatására!
-„A célszemély”? -Igen, a célszemély.
Constance-ről van szó.
Próbálom kivonni az érzelmeket a műveletből.
Taktikai lépés, segít a döntéshozatalban.
Azt hiszem, ebben van valami.
Egy pillanat!
Itt, nézzétek!
Cipőnyomok!
Biztosan itt szálltak le.
Olyan a minta,
mint a vízilabdázók tornacipőié.
És keréknyomokhoz vezetnek.
Itt rakhatták be az autóba.
A jobb keréken négy barázda van, de a balon csak három.
Két különböző hátsó kerék.
Rémes karbantartás.
EGY VONAT MÖGÖTT JÖHET EGY MÁSIK
Sosem szabad egy abroncsot cserélni,
-csak ha minimális a kopás. -Ez az.
Olyan járművet keresünk,
aminek a jobb hátsó kereke más, mint a többi.
A kerekek és a sárvédők sárosak lesznek.
Kezdetnek nem rossz.
Valószínűleg az út mentén is sáros keréknyomokat hagytak.
Követjük őket, ameddig tudjuk,
aztán figyeljük a hozzájuk tartozó autót.
Jóváhagyom.
Mit mondott, honnan jött?
A súly- és tudományos mértékek nemzetközi hivatalától.
Nemrég Trentónium-99-et adott el egy ügyfélnek?
-Egy kilót, ugye? -Igen.
Emlékszem az eladásra. Ritka anyag.
Sajnos a termék nem felelt meg néhány nemzetközi szabványnak.
-Micsoda? -Tisztasági problémák,
vagy tisztátlansági problémák, ha úgy tetszik.
Nem. Mi nagyon ügyelünk erre.
Ebben a szakmában a tisztaság a legfontosabb.
A nyugtát, kérem.
Ki kell rúgnom a vegyészt. Most született babájuk. Nem figyel oda.
Nem kell kirúgni senkit.
Dehogynem. Sőt, csak így tehetjük jóvá ezt.
Félreért.
Azt hiszem, az ügyfél csalárd panaszt tett.
Akkor is kirúgom a vegyészt.
Tanulja meg az óvatosságot! Legalább a gyerek kedvéért.
De senkit sem kell kirúgni.
Tessék.
LA CELLE, FRANCIAORSZÁG
-Kétségtelen. -Állítsa bíróság elé ezt az ügyfelet!
Elfuthat, de nem bújhat el.
Vártam, hogy újra találkozzunk, Constance.
Hol? A géptemetőben?
Egyszer már megsemmisítettelek.
Azt mondod, „kudarc”, én azt hallom, „próbáld újra”.
Mi a kedvenc színed?
Rajta! Ne fogd vissza magad!
Imádom a magentát.
Nemet fogsz mondani, pont úgy, mint korábban.
Dühös leszel. És halálspirálba kergeted.
Látnom kell, hogy pusztítod el.
Ó, szia!
Mi a kedvenc színed?
Azt mondod, „kudarc”,
-én azt hallom… -Tessék. Elpusztítva.
Tehát agysöprést akarsz. Ugye?
Nem bánnám.
Azt hiszem, a régi módszerhez kell folyamodnunk.
-Nehezen látom a keréknyomokat. -Én tökéletesen látom őket.
Az a kék! Állj!
-Nézzétek a kerekeket! -Sárosak.
A két hátsó kerék megegyezik.
Sajnálom, de ez nem az az autó.
Jobb, ha elfogadjuk a valóságot.
Tűt keresünk a közmondásos szénakazalban.
Akkor tovább keressük.
Amíg közmondásosan meg nem találjuk.
Kate, igaza van.
Talán ideje keresnünk egy rendőrőrsöt. És elfogadni a kudarcot.
Srácok! Valaki lefordult erre az útra.
Látjátok a barázdákat a nyomban?
A két kerék különbözik.
Ez az az autó.
Mozgás!
Az elméddel nézd meg, és mondd meg,
mi van ennek a kártyának a túloldalán!
Egy középkorú depresszióst látok.
Fogytán a türelmem.
Mit látsz?
Csak nyugodtan!
Egy megtört embert látok, aki dühös. Egy veremben lakik.
Azzal nem segítesz, ha sértegetsz, te lánygyermek!
Próbáld meg ezt!
Gyerekként…
így képzelte el a jövőbeli énjét?
Bujkálva? A föld alatt?
Olvasd le a kártyát!
Lehetne jobb is az élet, nem?
Az életemmel semmi gond. Nagyon közel a győzelem.
Lehet, hogy nem értem a kifejezést.
A „semmi gond” azt jelenti, „barát nélkül, egyedül”?
Fogalmad sincs, miről beszélsz.
Szakmailag megszégyenülve?
Azt mondtam, fejezd be!
Biztos, hogy erre mentek?
Ott! Az a kocsi.
Kapaszkodjatok!
-Sár? -Különböző kerekek?
Biztos, hogy ez az.
Miért parkolnának le itt, a semmi közepén?
Talán másik kocsiba szálltak.
Klisé, de hatásos.
Vagy végig ez volt az úti céljuk.
Nézzétek!
Álca?
Pontosan.
Régi zöldséges veremnek tűnik.
Zárva, de…
simán meg tudom oldani.
Kate, nyisd ki a zárat!
A gyerekek két óra múlva érnek ide.
Elég idő szobákat kivenni, kocsit szerezni,
és az érkezésükre visszaérni az állomásra.
Miss Perumal, azt hiszem, alábecsültem önt.
Nem ön lenne az első.
Tegeződjünk! Hívj „Dipikának”!
Dipika.
Nem elég, hogy a telep tele van a szédült követőivel,
akik minden szavát lesik,
nem fog leállni, amíg a bolygón mindenkit a hatalmába nem kerít.
-Figyel rám egyáltalán? -Igen, persze.
Mindent hallottam, amit mondott.
-Te jó ég! -Mi az? Ó, a ruhák?
Kényelmesek, ez minden.
Tapintsa csak meg az anyagot! Rajta! Tapintsa meg!
Puha.
És jól lélegzik.
Derékban is sokkal lazább, mint azok a szűk nadrágok.
Figyeljen, most kell lépnünk.
Van egy tervem, hogy hogy jussunk ki.
Biztosan zseniális a terve, Kettes. Mint szinte mindig.
De most nem hagyhatom el a tesvéremet.
Látta őt odakint.
Végre elnyertem a bizalmát. Hallgat rám.
Ezt ne becsülje le!
Először is, nem tudja megváltoztatni.
Másodszor, nem kell elhagynia a testvérét.
Velünk jön.
Nem. Ebbe soha nem fog belemenni.
Nem is kell, hogy belemenjen.
-El fogjuk rabolni. -Micsoda?
Csak így tudjuk felszámolni az üzelmeit.
Ha eltávolítjuk Kampetset a követőitől,
az olyan lesz, mintha egy kígyó vagy egy hegyi tapír fejét vágnánk le.
Ez nagyon konkrét.
Az állat a halál paroxizmusában csapkodni, rángatózni kezd.
A vér kiürül a még dobogó szívből,
-majd végül megáll. -Kérem, hagyja abba!
A jó hír az, hogy maguk ketten végig együtt lesznek.
-Egymás mellett. -Ez a része tetszik.
Constance?
Nincs több kifogás. Ez a maga élete. Vállalja érte a felelősséget!
-Próbáltam. -A próbálás nem elég.
Constance!
-Jól vagy? -Nem lett bajod?
Neki van baja.
Tökéletesen jól vagyok.
Az itteni párás levegő szörnyű az allergiámnak.
Gyere! Kiviszünk innen.
Senki sem megy sehova.
Fogjátok meg őket!
Ideje beindítani az Agysöprőt.
A feliratot fordította: Gömöri János